Джоске, отивам на лов.
Придружи ме.
Почакайте, г-н Джотаро. "Лов" ли казахте?
Искате да кажете...
Отиваме на лов за мадами с хубави тела?
Падам си по истинската любов, нямам опит с подобни неща.
Не знам дали ще се справя.
Акира Отоиши вчера си призна. - Така ли?
Преди да го разкрием, той е използвал лъка и стрелата.
Прострелял е плъх. - Плъх?
Стрелата не го е убила.
Гърчил се е и е успял да се освободи от стрелата
и да избяга.
С други думи този плъх се е сдобил със Станд способности.
Не знам какъв е Стандът му,
но трябва да го заловим, преди да се случи нещо.
НЕВЕРОЯТНИТЕ ПРИКЛЮЧЕНИЯ НА ДЖО-ДЖО: ВЕЧЕН ДИАМАНТ
Епизод 16: "Хайде на лов!"
Еха, гъзарско!
Плъховете са пъргави, трудно ще попаднат в обсега на Станда ти.
Но сачмите ще увеличат обсега ти до 20 метра.
Разбира се, те няма да наранят нечий Станд.
С тях можем да убием само носителя.
Опитай. - И аз ли?
Не знам. Не ме бива с топките.
Почти улучих и втората! - Не е зле. Давам ти 85 точки.
Но нека те предупредя преди лова. Когато си имаш работа с живи същества,
мисли повече да запазиш спокойствие, отколкото да си бърз.
Ако плъхът влезе в обсега ти и пропуснеш,
той няма да влезе там отново.
Не стреляй, докато не се увериш, че ще улучиш!
Не искам да те напрягам, но имай едно наум.
Вече съм достатъчно напрегнат.
Акира Отоиши е прострелял плъха близо до този напоителен канал.
Тази местност я обитават сиви плъхове.
Тези плъхове умеят да плуват, живеят навсякъде и се хранят с всичко.
Големите могат да достигнат до 20-30 см дължина.
Някои тежат килограм.
Скачат по два метра.
Следи. - Не са ли птичи?
Предните им лапи имат четири пръста, а задните пет.
S-образната следа е от опашката му.
Плъхът е дълъг около 20 см. Не знам колко са, но тук има плъхове.
На това листо има кърлеж. Значи често минават оттук.
Убеден съм, че имат гнездо в онази дренажна тръба.
Засега ще заложим капан и ще поставим камера.
На тази камера можеш веднага да гледаш заснетия материал, нали?
Примамката не е сирене? - Къс темпура.
Сиренето е прекалено екстравагантно за плъховете.
Много мухи са се насъбрали там.
Г-н Джотаро! Вижте!
Трупове на плъхове? - Така изглежда!
Като желе от задушена риба е.
Защо го намушкахте? - Това е плът.
Плътта на плъховете е била разтопена, а после отново втвърдена.
Плътта под кожата е била разтопена, това е причинило смъртта им.
Как е възможно въобще?
Не знам. Но можем да предположим, че е дело на плъха, който гоним.
Използвал е Стандът си?
Убил е другите и си е присвоил територията им.
Което ще рече, че си прави гнездо в края на дренажната тръба.
Въпросът е дали същество, способно на подобно нещо, ще кротува.
Изглежда, тръбата води до онази ферма.
Може би сме закъснели. - Наистина?
Имат курник, но няма и една кокошка в него.
И в къщата няма признаци на живот.
Не изглежда да са излезли, а предната врата е отключена.
Плъхът е там. Опасенията ми се оправдават.
Много е вероятно обитателите на къщата да са мъртви.
Хайде, ще проверим къщата.
Плъхът ще ни позволи да се приближим на определено разстояние,
понеже е убеден, че бавният човек няма да го хване.
Но няма да очаква да го обстрелваме със сачми.
Ще се приближим възможно най-близо и ще го довършим с един изстрел.
Открих нещо. Изпражнения от плъх.
В тях няма нито трева, нито зърна. Само месо.
Тръгнал е към онази стая. Да я проверим.
Какво е това? Компресорът на хладилника ли така шуми?
Какво?
Нима хладилникът им се отваря сам? Или магнитът на вратата е отслабнал?
Какво? Ето го!
По дяволите! Ето там е! Ето какво е отворило хладилника!
Плъховете способни ли са на такива неща въобще?
Да бе. Сигурно някой от стопаните не е затворил добре вратата.
Или само си го втълпявам?
Този плъх има Станд!
Джо...
Той не е тук! Отиде в съседната стая.
Страхотно... Погледите ни се срещнаха.
Какво е това? Плъхът ли го е сторил?
Все още са живи.
Нима този плъх ги е превърнал в това със Станда си,
а после ги е прибрал в хладилника? На всичкото отгоре ги яде!
Проклятие! Г-н Джотаро не се връща.
Сам ще трябва да се разправя с него! Когато си имаш работа с живи същества,
трябва да мислиш за запазването на спокойствие, не за бързината.
Не го ли убия от първия път, ще узнае обсега ми.
Така каза, нали? Мама му стара... Напрежението направо ме смазва!
Ако стрелям оттук, масата и стола малко ще пречат.
Ще гледам да те прострелям между очите!
Ти само не мърдай от там.
Проклятие! Спря да се храни. Още една крачка, и може да побегне!
Нямам избор! Трябва да рискувам и да стрелям от тук!
Тръгна! Сега!
Улучих!
Не е било фатално!
Ето го и него! Това сигурно е Стандът му.
Ще ме нападнеш ли? Не ме подценявай обаче!
Ще те довърша със следващия изстрел!
Гадост! Измъква се под масата!
Мечтай си!
Г-н Джотаро, какво правите? Плъхът е тук!
Тази форма...
Гадост! Огнестрелен Станд!
Ами сега? Да го отбия с голи ръце? По-добре не, отвратително е.
Е? Уцелих или пропуснах?
Гадина!
Супер! Улучил съм!
Не го улучих между очите, но поне го убих. За една бройка...
Г-н Джотаро, насам!
Убих плъха. Свърши се.
Къде се запиляхте, за бога? Изчезнахте в най-напрегнатия момент.
За малко да получа инфаркт.
В крайна сметка съумях да го свитна.
И не се опитвам да остроумнича.
Стандът му изстрелваше нещо като иглички.
Сигурно щяха да разтопят плътта ми, ако ме бяха уцелили.
Улучил е стопаните на къщата, но те все още са живи.
Мога да ги излекувам с Крейзи Даймънд.
Трябва да се погрижим до залез слънце, или може да си имаме неприятности.
Има още един. Нападна ме.
Г-н Джотаро, ръката ви... - Улучи ме в съседната стая.
Можех да избегна игличката,
но допуснах грешката да я хвана, за да я проуча.
Едно доксване на игличката пуска отрова,
която може да разтопи дори Стандове.
Пет-шест иглички са достатъчни да направят един човек на пюре.
Слава богу, че го избегнах! Добре че харакатерите ни са различни.
Плъхът избяга навън.
Сигурно се е досетил, че си убил онзи в кухнята.
Извинявай, но очаквам да ме оправиш.
Сега.
Да му се не види! Защо трябва да има още един?
Станд - Платинена звезда Носител - Джотаро Куджо
Разследващ отдел на фондация "Спийдуагън".
Добър ден, обажда се Джотаро Куджо.
Г-н Джотаро! На няколко пъти се опитваме да се свържем с вас.
Бях на лов, затова си изключих звука. Във връзка с Отоиши ли ми звъниш?
Да. Акира Отоиши е скрил факта, че е прострелял два плъха.
Нека уточним. Били са два, а не три или четири?
Да, сигурни сме.
И таз добра, Акира Отоиши... Добър номер ни погоди.
Плъхът убива всичко на територията си. Било то хора или негови събратя.
Мисли само за себе си.
Вече не е същество, което да има място на Земята.
Почакайте, г-н Джотаро!
Как смятате да откриете дребен плъх на това голо поле?
Авторът на "Ситънови хроники за животните" Ъ. Т. Ситън казва,
че няма животно, което да не може да се проследи.
Плъховете имат навика да избягват непознати пътища.
Без съмнение се е върнал в дренажната тръба.
А ако един плъх не се храни често,
ще умре от глад след около 10 часа.
Ето, пресни следи от зъби.
Да! Супер! Сега ще го хванем малкия негодник на тясно!
Погледнете това. Дори не е близнал примамката.
Заснели сме го.
Ухото му изглежда като листо, отхапано от буболечка.
Ще го наричаме Проядения. Виж колко е внимателен.
Едва ли отново ще ни допусне на повече от 20 метра от себе си.
Това са патрони за пушка.
Взел съм четири за всеки случай. - Истински патрони?
Заради съпротивлението на въздуха след 20 метра сачмата
се отклонява от целта.
Тези патрони ще могат да прелетят до 70 метра.
И тях ли ще трябва да ги изстрелвам с ръката на Станда ми?
Не знам дали ще мога.
И още как. Ще се наложи аз да го направя.
Почакайте. Защо го казахте с такъв тон?
Тонът ви ме ядоса.
Аз убих първия.
Не беше най-точният изстрел, но... - Прав си. Ето ти два патрона.
Пак се напрегнах...
Внимавай. Вътре има пиявици.
Не... - Какво има?
Отваряй си очите, Джоске. Тук следите изчезват.
Как така? Защо изчезват?
Сетих се! Под земята е. Изкопал е дупка и се е скрил там.
Не! Върнал се е по стъпките си.
Не знаех, че и плъховете го правят. - Върнал се е по стъпките си?
Това е специален инстинкт на дивите животни,
чрез който се връщат по стъпките си, за да се скрият от врага.
Говори се, че в Япония това е присъщо на кафявите мечки,
невестулките и зайците.
Но няма никакви доказателства за подобно поведение у плъховете.
С други думи плъхът ни е извъртял номер?
Положението ни не е цветущо.
На този терен като нищо можем да се окажем ние плячката.
Имам чувството, че нещо ни наблюдава.
Трябва да се скрием зад някой камък. - Придвижвай се бавно.
Атаките на Станда на Проядения не са толкова бързи, за да не ги видим.
Гледай откъде стреля. Ще отвърнем на огъня, щом разберем къде се крие.
Какво, по дяволите?
Плъхът използва нашия капан?
Платинена звезда, Светът!
И таз добра...
Спокойно. Извадих игличката, преди отровата да се разпространи.
Заедно със заразената плът. Сложи си лепенка.
Също така разбрах къде се крие.
В средата на склона, близо до онези три камъка.
Невероятни сте! И вие, и плъхът.
Само аз ли тук изглеждам като глупак?
На 60 метра е. Не смята да стреля отново по нас.
Знае, че щом стреля отново, ще ни издаде позицията си.
Упорит малък негодник. - Защо хвалите плъха?
Трябва да предприемем нещо.
Добре казано, Джоске.
Не дадем ли всичко от себе си, Проядения ще ни сгащи.
Ще ти дам и четирите патрона.
От такова разстояние ще даде малко откат нагоре като слайдер,
затова се цели сантиметър по-надолу.
Г-н Джотаро, какво сте намислил?
Ще се приближа, за да го накарам да стреля.
А ти разбери къде се крие, Джоске.
А после го атакувай. - Моля?
Само ти можеш да се справиш.
Дори да ме уцели един-два пъти, Крейзи Даймънд може да ме излекува.
Само че, Джоске, ти не можеш да излекуваш себе си.
Дай всичко от себе си, Джоске.
Трябва да се настроя психически!
Платинена звезда, Светът!
Виждаш ли го? - Не. Премести се след изстрела.
Ще се опитам да се приближа, докато изкачвам склона отстрани.
Следи за момента, в който стреля. - Моментът, в който стреля?
Напрегнах се!
Ето го! Видях го!
Какво? Предвидил е отклона ми и е стрелял в камъните!
Рикоширали са?
Г-н Джотаро! - Не гледай мен, Джоске!
Цели се в плъха! Довърши го, щом тръгне да стреля!
Гадост. Имам четири патрона, но само един шанс.
Загубя ли още време... - Хайде, Джоске.
Ето го! На старото място е. Само че се крие зад камъните.
Мамка му! Само ако гледаше насам...
Нямам избор! Просто трябва да улуча тази малка мишена!
Внезапно се почувствах по-силен. Ще те сгащя, гадино!
Джоске пропусна...
Знаех си, че ще погледнеш.
Знаех си, че ако пропусна, ще се обърнеш към мен.
Вече мога да те гръмна.
В крайна сметка не аз бях глупакът.
Наричайте ме Джоске Хигашиката, човекът, който устоява на напрежението!
Плъховете със Стандове, които Акира Отоиши е създал...
Унищожението на природата от човека ме оставя със смесени чувства.
Слава богу, че мога да разчитам на Джоске.
И таз добра... Най-после можем да си отдъхнем.
Превод: Джоро Джоров - Джо-Джо и asimilator
Следва: "Приключението на Рохан Кишибе"